26 років відданої служби: рідні розповіли про бойовий шлях полеглого бійця Олександра Денисюка з Волині
![26 років відданої служби: рідні розповіли про бойовий шлях полеглого бійця Олександра Денисюка з Волині](https://vsn.ua/storage/news/NLSKUz5NoUIthICuOtTkXMIZ3CNYj9zzkKOAsFoD.png)
Рідні загиблого прикордонника з Волині Олександра Денисюка подали петицію на сайті президента з проханням присвоїти йому звання Героя України.
Суспільному батьки, дружина та діти розповіли про бойовий шлях полеглого бійця, який служив в прикордонних військах 26 років.
Дружина Олександра Денисюка Марта каже: з коханим познайомилася у 2001 році. Тоді майбутній чоловік служив прикордонником у селі Лудин, нині це Устилузька тергромада. Згодом Олександр та Марта одружились, разом виховували двох доньок.
«Саша завжди був відважним воїном, хоробрим, надійним, люблячим чоловіком, татом, сином. Завжди можна було на нього покластися», — пригадує жінка.
Батько загиблого прикордонника — теж військовий. Чоловік розповів, що син після закінчення школи і строкової служби, пішов служити у прикордонні війська, бо це була його мрія.
«Колись було — я виїжджав в Польщу, а він у мене перевіряв документи на кордоні. Хоч і знав, що тато. Принциповим був», — каже батько Олександра Василь Денисюк.
Із 2014 року Олександр Денисюк брав участь в антитерористичній операції, виконував бойові завдання поблизу населеного пункту Красна Талівка, що на Луганщині. Дружина пригадує: через службу чоловік завжди прокидався о п'ятій ранку, мріяв виспатися і часто жартував, що коли вийде на пенсію, то спатиме декілька днів підряд.
У липні 2024 року 45-річний прикордонник планував піти на пенсію. 5 квітня, за два тижні до ротації, інспектор прикордонної служби вищої категорії, штаб-сержант Олександр Денисюк загинув під час виконання бойового завдання поблизу села Новомихайлівка Донецької області. Це сталося внаслідок мінометного обстрілу.
У Олександра залишилися дві доньки: 20-річна Ірина і 10-річна Валерія.
«Я дуже сумую за татом. Щодня як прокидаюся і розумію, що тата не має вже. А дуже хотілося б сказати татові «Добрий ранок!» і разом піти снідати», — каже Валерія.
Як розповіла матір полеглого захисника Зінаїда Денисюк, досі жалкує, що незадовго до його загибелі не вдалося поспілкуватися із сином по відеозв'язку, востаннє він телефонував вночі.
«Завжди говорив, що у нас все добре. Але, яке добре, у них всю техніку розбили, — говорить матір. — Клята війна забирає все найдорожче, що є в батьків».
Після загибелі Олександру Денисюку посмертно присвоїли чергове військове звання - майстер-сержант. Збір підписів під петицією про присвоєння волинянину посмертного звання героя України триває, її можна підтримати за посиланням.
Читайте також:
- У червні виповнилося лише 23 роки, а в серпні загинув за Україну: спомин про молодого Героя з Волині
- Разом із родиною пережив окупацію Бучі: Герой з Волині загинув унаслідок вибуху