Мріяв про родину і сина, але не судилось: спогади про молодого Героя з Волині
![Мріяв про родину і сина, але не судилось: спогади про молодого Героя з Волині](https://vsn.ua/storage/news/zpVAO3EXP2wSypr9XUJI29Cmu4k44BOYmjclHwXt.png)
Старший лейтенант з Волині Артемій Голодюк, позивний «Марамус», загинув 12 листопада 2022 року під час розмінування місцевості після звільнення Херсонщини від окупантів. Отримав смертельне поранення поблизу села Чарівне. Офіцеру було 23 роки.
Про нього розповіли на платформі «Меморіал».
Артемій народився у місті Нововолинськ Волинської області. У 2020 році закінчив Національну академію Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у Львові. Любив ходити з батьком на полювання та плавати у водоймах. Подобалося співати в караоке. Мріяв мандрувати, побачити світ, мати свій дім, родину і сина. Але не судилося.
Після випуску офіцер потрапив на службу до 128-ї окремої гірсько-штурмової бригади ЗСУ. Командував інженерно-саперним взводом. Під час повномасштабного вторгнення Марамус разом із підрозділом продовжував боронити Україну на передовій.
«Син виріс і втілив усі найкращі якості чоловіка. Спокійний, врівноважений, сильний, комунікабельний і доброзичливий, до кінця вірний своїй державі та своєму народу. Роботу сапера називав найкращою роботою на світі», – розповів батько загиблого Тимур Григорович.
![Мріяв про родину і сина, але не судилось: спогади про молодого Героя з Волині](https://vsn.ua/storage/image-icons/rm8PHQbRj4i9AJsQX4Ti0TxCI8BDO0So9VIt3P0N.jpg)
![Мріяв про родину і сина, але не судилось: спогади про молодого Героя з Волині](https://vsn.ua/storage/image-icons/FV5lQQAqqq9k13ycbfsFrSJKb3MaYxwKypWWn2lV.jpg)
![Мріяв про родину і сина, але не судилось: спогади про молодого Героя з Волині](https://vsn.ua/storage/image-icons/0xOr5vTGIXvQwhC1xUQinbzqUo3VabKdeXWJqPUl.jpg)
![Мріяв про родину і сина, але не судилось: спогади про молодого Героя з Волині](https://vsn.ua/storage/image-icons/ACnvcXWEXV1MvsqnD2dptXW1LtOoOuQwpmgs5N44.jpg)
«Артемій зарекомендував себе надзвичайно мужнім і безстрашним офіцером. Як стверджують підлеглі, він, завжди усміхнений, був надійним товаришем, прикладом професіоналізму та незламної волі. У своєму останньому інтерв’ю Артемій зазначав: робота сапера тому і небезпечна, що надзвичайно ювелірна. Він був переконаний, що всі тимчасово окуповані території будуть звільнені найближчим часом. Проте, для їх розмінування знадобляться роки, якщо не десятиліття. Артем сподівався, що для пришвидшення цього процесу Україна залучатиме іноземні компанії та організації, і тоді вони працюватимуть пліч-о-пліч з українськими саперами задля безпеки наших громадян», – написали у НАСВ.
Поховали офіцера у Нововолинську.
Вдома на Артемія чекали батьки і молодша сестра.
Читайте також:
- Поклав своє молоде життя за Україну: спогади про 21-річного Героя з волинської бригади
- Повернувся з-за кордону та пішов добровольцем у військо: історія Героя з Волині
- Повернувся з-за кордону, щоб захищати Батьківщину: історія Героя з Волині, який більше року вважався зниклим безвісти
- «Життя його не жаліло, але він попри все посміхався»: спогади про полеглого Героя з Волині Віталія Кобця